![](https://zuns.me/sites/default/files/prosvjetni-rad/images/Nik%C5%A1i%C4%87%201.png)
Dragi moj grade,
Želim na početku ovog pisma da ti čestitam rođendan, jer se on dešava odmah poslije početka školske godine. U tom podudaranju datuma vidim i svoju obavezu da svake godine učimo o tebi i tvojoj slavnoj istoriji. Mislim da je to obaveza svake osobe koja te voli i koja je vezala svoj život za tebe.
O tvojoj slavnoj prošlosti sam učio iz knjige, ali i priča i predanja starijih ljudi iz moje porodice. Isto tako sam negdje na televiziji čuo kako je naš poznati kralj Nikola Petrović, držao zdravicu u tvojoj časti, koju je završio riječima: „Istočnog mi kraja stražo, zdrav Nikšiću, perjanice‟. Od ovakvih riječi sam se pomalo naježio od ušićenja u kakvom ja to gradu živim, kad su ga kraljevi doživljavali kao živo biće i neprobojni vojni štit.
Danas, moj grade, pokušavaš da uhvatiš moderni korak sa savremenim svijetom, a opet da sa nikšićkog Bedema drži uspravno slobodarski barjak. U tebe dolaze mnogi ljudi i vežu svoj život za tvoju ljepotu, a mnoge odlaze zbog brojnih životnih izazova. Ne mogu da zamislim znanost i stranu koja nije opčinjena tvojim jezerima, rijekama, Trebjesom, tvojim građevinama, mostovima, dvorcima. Jer ti svakog neznanca zavedeš svojim ljepotom, a onda ga roditeljski toplo zagrliš. Svako jutro kad se probudim sa prozora gledam planinu Vojnik. Često sebe uhvatim u razmišljanju da je ta planina tvoj nebeski čuvar i zaštitnik. Ja, moram da ti priznam, najviše volim tvoje ulice nedjeljom. Tada nema gužve od automobila i ljudi, i one su tada slobodne i široke. Posmatram ih kao tvoj krvotok koji je rasterećen i koji odmara, a ja u tom odmoru uživam gledajući tvoju ljepotu.
Dragi moj grade, slavu tvog imena prenosili su ljudi koje si ti iznjedrio i poslao u svijet. Volio bih jednog dana da ja svojim poštenim trudom i zalaganjem izdignem tvoje ime visoko na nekoj od svjetskih prijestonica kao što uradiše junaci Milo Jovović i Novak Ramov, pjesnici i režiseri Vito i Živko Nikolić, košarkaši i odbojkaši Žarko Varajić i Skale Gvozdenović, i mnogi drugi .
Želim i ja jednog dana da kažem iz punih usta i punog srca „Zdrav Nikšiću, perjanice.“
Uroš Janjušević VII/2
OŠ ,,Olga Golović‟, Nikšić